Článek
Potravinová soběstačnost je pro každou společnost, zemi, nebo stát jedna z podmínek vysoké životní úrovně! Československo bylo od svého vzniku potravinově soběstačné, některé druhy potravin byly naším výhodným a žádaným vývozním artiklem. Po 2. světové válce bylo období, kdy jsme o tuto výhodu přišli, ale v 80. letech minulého století jsme opět byli schopni vyprodukovat tolik potravin, kolik naše obyvatelstvo spotřebovalo.
Po roce 1989, kdy se střídali vlády vedené ODS a sociální demokracií, naše soběstačnost v potravinářství, stejně jako v řadě dalších odvětví, začala upadat. Přísné Československé normy se začali změkčovat a po našem vstupu do EU jsme se stali odbytištěm pro potraviny mnohem nižší kvality prodávanými za přemrštěné ceny, nabité Éčky, různými náhražkami, konzervanty a dochucovadly.
Zamysleme se, jak je možné, že jablka po několika set kilometrů dlouhé trase vypadají jako čerstvě utržená, prostředky, kterými jsou takto ošetřeny, jistě nejsou zdraví prospěšné! A to je jen jeden případ z mnoha! Nesmí se opakovat situace , kdy naši zemědělci zaorávají svou zeleninu, protože obchodní řetězce a velkoobchody podporují zahraniční dovozce. Není možné v době nadúrody pálit obilí a v případě nižší úrody připustit bezuzdé zvyšování cen.
Jsme schopni si vyprodukovat v dostatečné míře zdrcující většinu potravin, bez nutnosti dopravy přes půlku Evropy! Výjimkou jsou tropické plodiny, rýže, mořské ryby a plody moře. Dovozem ostatních potravin nahrazujeme naši kvalitní produkci zbožím, které by se producenti ve vlastních zemích mnohdy neodvážili nabídnout.
Vláda, která to připustí, okrádá vlastní zemědělce, výrobce potravin a navazujících oborů a v konečném důsledku i obyvatelstvo vlastní země. Tento stav je neuspokojivý, drží nás v pozici rozvojové země s nízkou životní úrovní! Uměle a bezdůvodně. Z této situace těží jen sběrači dotací a pěstitelé moru českého zemědělství řepky. Máme možnost volby! Vzchopit se, vynutit si obnovu našeho zdevastovaného zemědělství!
Směrovat peníze místo do nákupů zahraničních šmejdů , které se hodí mnohdy spíš na krmení prasat než lidí, do podpory našeho zemědělství. Tím se zlevní i část vstupů do našeho potravinářského průmyslu! Výsledkem bude zdravé oživení celého našeho průmyslu a zvýšení naší životní úrovně. My Češi jsme pracovití lidé a nezasloužíme si být udržováni na tak nízkém životním standartu díky vývozu naší produktivity práce do zahraničí. Změna je nutná! Začněme okamžitě.
Je třeba si uvědomit, že Evropská unie není nic jiného než propletenec států řízených bez ohledu na odlišné podmínky direktivními příkazy z jednoho centra. Vyznačuje se také masivním přerozdělováním peněz, přebujelým aparátem, potlačováním kritiky a občanských svobod. Jako jiné podobné říše, se rozpadne i Evropská unie! Až Vám někdo bude vykládat o tom, jak nás EU dotuje, připomeňme si toto. Od 2010 až 2016 odešlo z ČR dva tisíce dvě stě padesát dva miliard Kč, z euro dotací se nám vrátilo pouze pět set šedesát tři miliard Kč. [údaj z Eurostatu]
Sběratelé dotací z Evropské unie se nás budou snažit přesvědčit, že současná situace je pro nás výhodná, opak je pravdou. Vážení, zamysleli jste se někdy proč je nesoběstačnost, respektive závislost na dovozu ze zahraničí nebezpečná a proč je nevýhodná?! Nebezpečná je proto, že v případě nedostatku základních potravin způsobených jakýmkoliv vlivem /neúroda, přírodní katastrofa, a další/ uspokojí producenti především vnitřní trh vlastních zemí ! Nebude li přebytek potom potraviny nevyvezou a v zemích závislých na dovozu bude nedostatek jídla a populace vyhladoví se všemi důsledky.
Nevýhodnost potravinové nesoběstačnosti vidíme při každém nákupu. Nenechme se obalamutit, ceny za které nakupujeme nejsou vytvořeny trhem! Jsou to ceny administrativně stanovené obchodními řetězci! Jsme nuceni vyvážet vlastní životní úroveň! Dotujeme každým nákupem zemědělce v původních zemích EU! Reálné ceny potravin vyráběných z obilí, zeleniny a brambor jsou třetinové, masa a masných výrobků poloviční.
Musíme co nejdříve ukončit zneužívání zemědělské půdy na pěstování řepky /která je skutečným prokletím Českého zemědělství/, nejen, že zabírá místo jiným plodinám, ale škodí také lesní zvěři i včelstvům a vrátit se k osvědčeným plodinám bramborám, obilí a zelenině. Není to jen záležitost k diskuzi, je to životní nutnost. Není na tom nic těžkého, ani složitého naše půda a zemědělské zázemí nás bohatě uživí !
Přestaneme dovážet uzeniny plné škodlivin a nahrážek masa, další jídlo pochybné kvality a vrátíme se k osvědčeným recepturám, vyzkoušeným našimi moudrými předky. Přestaňme být odbytištěm pro potraviny, které se hodí pro krmení prasat a vývozci kvalitních surovin surovin a polotovarů. Zlaté České ruce, nebudou li svázány nesmyslnými nařízeními a omezeními ukáží Své umění. Chci Vás upozornit na možnost podepsat petici s body k potravinové soběstačnosti. Děkuji Vám za pozornost . Jiří Machač.