Článek
Není dne, aby se nějaký odborník nestrefoval do seniorů.
Vážení tzv. odborníci:
kdybyste přemýšleli hlavou, nedovolili byste si tyto štvavé úvahy. Když přejdu výše uvedený článek, který nemá hlavu ani patu, dodám jen toto:
hned po roce 1989 jsem měla možnost pracovat v tzv. Západním Německu. Tehdejší senioři měli lepší důchod a celkově lepší životní úroveň, než např. kolik vydělávali naši lékaři atd.
Bohužel náš stát není schopen ani po více než třiceti letech se životní úrovní alespoň přiblížit tak obdivovanému Západu.
Funguje takto: tři kroky vpřed, čtyři vzad. Stepujeme na stejném místě.
Takže se laskavě nenavážejte do nás a radši místo všech možných analytiků a politologů jděte "makat"rukama.
Základem pro úspěšné fungování společnosti a tedy ekonomiky atd. jsou vzdělání a zruční lidé. To už věděl J.A. Komenský a později Marie Terezie.
Naše školství, tedy co jste z něj za tu dobu udělali, je katastrofa. Každý chce nosit kravatu a žvanit do všeho. Před rokem 1989 se na střední školu dostali žáci s max. třemi dvojkami. Dnešek nebudu komentovat. O právech učitelů ani nemluvě, pánem je žák a rodič.
Jako bývalá středoškolská učitelka jsem úroveň a propad zažila osobně. Na druhou stranu byla spousta dětí nucena ke studiu, ke kterému neměla předpoklady, a ráda by se věnovala třeba krejčovství. Ovšem rodiče neustoupili, tak se chudáci trápili, protože ruční práce dostala cejch společenské ostudy. „Když makáš rukama, jseš blbej.“