Článek
Jako neprezident se o televizní přenos zřejmě ani nepokoušel, a tak si svoji řeč nechal předtočit na soukromé video, které pak s několikaminutovým zpožděním pustil.
Možná, že zpoždění začátku vysílání bylo promyšleným tahem. Chtěl tím umožnit širokému okruhu občanů, aby si i na poslední chvíli mohli „naladit“ tu správnou facebookovou „stanici“, anebo sledovat vystoupení přenosem na jednom zpravodajském serveru, kdy projev byl ohlašován jako důležitý. Pod tím si leckdo mohl představit třeba politický akt Babišova předání předsednictví Havlíčkovi či apolitické zlevnění „jeho“ rohlíků na korunu a kilo kuřete na padesát.
Předsedův mediální odbor projev formálně zinscenoval tak, že by se živě vysílat nedal, anebo s velkými obtížemi.
„Režisér“ přistoupil k Babišově řeči stejně, jako ke zpracování rockového koncertu. Tedy zběsilým střídáním různých pohledů na zpěváka (řečníka), až oči přecházely, kdy bez ohledu na obsah se zvedal žaludek. Jakoby řeč souběžně natočenou zprava, zleva a samozřejmě zepředu, pak nechali střihači poskládat v šokujícím tempu, jako když bušíte do klávesnice. Chyběl už jen pohled seshora a zezadu.
Před několika dny premiérova řeč byla také pojata v různých pohledech, ale střídaly se rozumné, vždy to byl čelní záběr, kdy premiér hleděl do kamery, na diváka. To Babiš mluvil i z obou profilů, hned zprava, hned zleva, zepředu - díval se mimo oči diváků, jako v nějaké anketě z ulice.
Prezident byl rovněž akční, záběry na jeho stojící postavu se střídaly častěji než u premiéra, ale na šílenou jízdu předsedy Babiše neměl.
No, a ta důležitost obsahu? Jen se rozvrtěl loňský kolovrátek.