Článek
Mylène Demongeot se narodila 29. září 1935 v Nice, neměla však čistě francouzské kořeny. Její otec byl poloviční Ital, matka pro změnu pocházela z ukrajinského Charkova. Budoucí herečku vychovávala až do čtyř let babička z otcovy strany. Rodiče žili v Paříži a do Nice se vrátili na počátku války. Ani pak to ale malá Mylène neměla lehké. Šilhala a byla terčem šikany a posměchu ostatních dětí. Útočištěm se pro ni stalo kino, kde se cítila bezpečně a v poklidu si snila o dráze herečky. V pubertě se díky operaci handicapu zbavila, jako třináctiletá se s rodiči přestěhovala do Paříže, začala intenzivně cvičit hru na klavír a navštěvovat kurzy herectví. Již v roce 1953 získala první malou roličku ve filmu. Především se ale v této době živila jako fotomodelka. Díky modelingu se zamilovala do fotografa Henriho Costea a stala se jeho oficiální milenkou. Coste se nakonec rozvedl a v roce 1958 se s ní oženil. Rok předtím si na jedné z reklamních fotografií mladičké krásky všiml režisér Raymond Rouleau a nabídl jí roli Abigail ve filmu „Čarodějky ze Salemu“. Mylène se náhle ocitla po boku takových hvězd jako Simone Signoret a Yves Montand. Snímek z roku 1957 ji vyšvihl mezi hvězdy. Záhy o začínající herečku projevily zájem i zahraniční produkce, především italské. V Itálii se stala nesmírně populární poté, co v roce 1959 přijala roli ve filmu „Bitva o Marathon“. Hvězdným desetiletím Mylène Demongeot se stala šedesátá léta. V této době se představila jako Milady de Winter ve Třech mušketýrech a jako přítelkyně novináře Fandora ve snímcích o Fantomasovi. Díky svému vzhledu bývala často přirovnávána k Brigitte Bardot, se kterou ji navíc pojilo i přátelství a láska ke zvířatům.
![](http://d8-a.sdn.cz/d_8/c_imgrestricted_QM_U/eo7Bx/mylene-demongeot.png?fl=cro,0,0,941,960%7Cres,1200,,1%7Cjpg,80,,1)
Mylène Demongeot 1965
V druhém manželství hereckou kariéru utlumila
V roce 1966 se během televizního natáčení Mylène setkala s režisérem Marcem Simenonem, synem spisovatele Georgese Simenona. Rozvedla se a roku 1968 se za něj provdala. Aby se mu mohla věnovat, upozadila svoji filmovou kariéru. Pomáhala mu s jeho inscenacemi a společně se obklopili množstvím zvířat. Manželství ale nebylo příliš šťastné. Ničil jej Simenonův těžký alkoholismus. Přesto s ním herečka zůstala až do konce. Ovdověla v roce 1999, kdy Simenon zemřel na následky nešťastného pádu ze schodů v domě v Porquerolles. Přestože byli manželi více než třicet let, nikdy spolu neměli dítě. Mylène o to nestála. V jednom z novinových rozhovorů, který poskytla krátce před svou smrtí, uvedla: „Nikdy jsem to nechtěla. Během prvního manželství jsem dvakrát potratila. Nejsem vůbec mateřský typ, děti mi připadají nudné.“ Stejně jako její kamarádka Brigitte Bardot upřednostňovala zvířata. „Zvířata, když vás otravují, zavřete dveře, dáte je do klece, o děti se musíte postarat,“ dodala tehdy v již zmíněném rozhovoru.
Dříve než se stihla vzpamatovat ze smrti manžela, přišla další rána, její účetní ji okradl o dva miliony eur. Spolu s ní byly poškozeny i další osobnosti, mimo jiné Isabelle Adjani, Monica Bellucci nebo Juliette Binoche.
Zajímala ji především zvířata a klima
Na počátku nového tisíciletí prodala svoji vilu Porquerolles, usadila se na usedlosti poblíž Château-Gontier a zapojila se do práce ve zdejším zvířecím útulku. Vedle zvířat se angažovala v boji proti emisím a proti nášlapným minám. Byla také členkou čestného výboru Asociace práva na důstojnou smrt. Zastávala eutanázii a ještě v roce 2020 tvrdila, že by si sama chtěla vybrat datum své smrti. „Prožila jsem celou epochu, můj věk je hrozný. I když mi všichni dělají komplimenty a říkají, že vypadám mnohem mladší, než ve skutečnosti jsem, tak čas nemůžeš podvádět. Pomalu ale jistě se blížím k cestě na druhý břeh, kde mě stěží očekávají sněhově bílí andělé nebo dobromyslní bohové,“ citovala tehdy herečku média.
Hrála až do smrti
Věnovala se rovněž psaní a znovu oživila svoji hereckou kariéru. Objevila se například ve snímcích „Válka policajtů“ z roku 2004 či „Polibek od Beatrice“ z roku 2017. Úplně naposledy ji mohli diváci spatřit ve filmu z prostředí domova důchodců „Dej si pohov, mladej!“. Snímek se dostal do kin v roce 2022, ve stejném roce herečka zemřela.
Na sklonku života onemocněla Mylène Demongeot rakovinou peritonea. Ve chvíli, kdy si myslela, že nemoc po několikaletých útrapách konečně překonala, udeřila znovu plnou silou. Herečka zemřela na paliativním oddělení jedné z pařížských nemocnic dne 1. prosince 2022 ve věku osmdesáti sedmi let. Pohřeb se konal 10. prosince v krematoriu slavného hřbitova Père-Lachaise. Obřadu se zúčastnila celá řada osobností ze světa kinematografie, kupříkladu Pierre Richard nebo Daniel Prévost. Hereččin popel byl po obřadu rozptýlen na několika různých místech.
Zdroje: